Sveriges statsminister Olof Palme ble drept i går -
- da han spaserte hjem etter et kinobesøk.
Attentatet skjedde på Sveavegen i Stockholm sentrum -
- klokka 23.21 sentraleuropeisk tid.
Lisbeth ble såret av et skudd til, men overlevde.
Paret hadde ingen livvakter da det skjedde. Politiet...
Gå bort fra vinduet, Rose.
- Noen kan se deg. - Eller så ser jeg dem først!
Sanjev har rett. Det er farlig å stå der.
Det burde du tenkt på før du trakk inn Rose.
Det er et tidsspørsmål før de finner henne.
- Slutt, Sanjev. - Dere må forlate landet.
Det skal vi. Vi skal dra nordover for å finne en ny kjøper.
Hvem da?
Kommunistene i MPLA, som forsvarer raffineriet.
Skal dere til Angola? Med bil? Med Rose og masse våpen?
Igjennom grensekrigen? Er dere gale?
Dere kan like godt gå rett inn i en klubb for leiesoldater.
Sør-Afrika er et paradis for alle slags leiesoldater.
De har vært i Fremmelegionen, SAS og USAs hærjegere. Brutale og hvite.
De drepte nok Olof Palme.
Hvorfor skulle en leiesoldat herfra drepe i Sverige?
De dreper ikke bare i Sør-Afrika.
Palme fordømte apartheid i en tale for noen få dager siden.
Mange leiesoldater dreper svarte. Noen dreper kommunister.
Eller favorittene deres: svarte kommunister.
De gode nyhetene er at de gjør hva som helst for penger.
Hei.
- Hva er den beste veien til Angola? - Er det en gåte?
Det er forrædersk å kjøre gjennom grensekrigen.
- De fleste flyr. Eller tar båt. - Ikke noe fly. Ingen båt.
- Da trenger dere Banks. - Hvem da?
Ingen kjenner grensa bedre.
Han kan komme igjennom krigssonen med en baby i armene.
Der borte. Fyren i buret.
Ta pengene dine.
Flink jente.
Ja, flink jente. Hvor er den flinke jenta mi?
Unnskyld meg. Er det du som er Banks?
- Bartenderen sa at du er vår mann. - Bartenderen er et rasshøl.
Ikke vær redd for hunden. Hun biter bare svarte.
Hun var valp da jeg la henne i en sekk og slo henne med en stokk.
Så fikk en svart fyr åpne sekken.
Det første ansiktet hun så etter at hun fikk juling, var svart.
Det var sånn hun lærte å hate dem.
Er du sikker på at du ikke har en svart bestemor?
Det tviler jeg på.
Hva trenger dere meg for?
Få oss inn i landet. Til raffineriet. Trygge.
Dere vet hva som er det verste for folk i min bransje?
Å bli drept og ikke få betalt.
Ikke nødvendigvis i den rekkefølgen, så jeg vil ha forskuddsbetaling.
Vi ville gi deg en andel etterpå.
Jeg tror nok at vi er enige.
Å ja?
Han vil gjøre det uten penger.
Men han vil ha en diamant. To karat, toppkvalitet.
Ikke vær redd.
Vi drar alene. Hvor skal vi finne en diamant? Grave opp en?
- Sa du ikke at du hadde tannverk? - Nei. Hvordan det?
Fru Winkelmanns diamanthalsbånd var på minst to karat.
Jeg avskyr å gå til tannlegen.
Førstesekretæren i det østtyske kommunistpartiet, Erich Honecker, -
- tar imot generalsekretær Gorbatsjov i Sovjets kommunistparti -
- til Den tyske demokratiske republikk.
Schweppenstette? Kan du hjelpe meg med å gå igjennom disse?
- Jeg har altfor mye å gjøre. - Jeg har selv hendene fulle.
Iblant spør vi oss selv om vi har vært for selvkritiske.
Blir vi offer for propagandaen?
Samtalen med Reagan har forvirret Gorbatsjov.
Eller så helte CIA noe i vodkaen hans.
- Hvor står vi i alt dette? - Alene.
En realistisk vurdering...
Helt alene.
...var begynnelsen på et konstruktivt program.
Dets kjerne er den sosioøkonomiske utviklingen i landet vårt, -
- som nå godkjennes av kongressen og det nye partiprogrammet.
Hvorfor er det så lang kø for kjøttet?
Vil du ikke ha kylling eller snitsel i dag?
To timer til strømpebuksene kommer.
Still dere til siden, så de andre kommer fram.
To timer? Det kan kona glemme.
- Du får alt du trenger her. - Hvis du sier det, så.
Ha meg unnskyldt.
Venter alle på strømpebukser?
Club Paradise Vest-Berlin, Vest-Tyskland
Så scoret Mattheus, og publikum ble helt ville.
Det var helt sykt. Jeg skulle ønske at vi hadde proffotball i USA.
- Der er Alex. Jeg går og hilser på. - Gjør det.
- Vil du bli med? - Nei. Gå.
Kjenner du den soperen?
Nei, han må ha blandet meg sammen med noen andre. Han er Katies venn.
Dama di er sexy, menig.
Jeg er snart tilbake.
Hva var det der?
Gi deg, Alex. Hvis de visste at jeg hjelper AIDS-syke...
- Jeg må forklare at jeg kjenner deg! - Så finn på noe!
Jeg er soldat, Alex. Det er plikten min å tjene landet.
Du har først og fremst en plikt overfor deg selv!
Hva gjør du?
Jeg vet ikke.
Du er ikke klar.
CAPE TOWN I SØR-AFRIKA
- God morgen, Cape Town. - God morgen, Tobias.
- Hvordan var boka? - Bra, takk.
- De sørafrikanske damene ble ville. - Selvsagt.
Da begynner vi på oppdraget.
- Hva skal vi bruke den til? - Jeg skal lenke fast Thomas.
Inngangen er her, og Winkelmanns kontor er her.
Vi går inn her. Jason kan ta et bilde fra motsatt side.
Du får dårlig tid.
Skuddet som vil bli hørt i hele verden.
WINKELMANNS KONTOR OG BOLIG I CAPE TOWN
Jeg har stengt i dag, men for deg...
Takk for at du kunne ta deg tid.
Sitt ned.
Lukk opp munnen, er du snill.
- Ja, du har en løs fylling. - Har jeg det?
- 36. Nede til venstre. Vi tar en ny. - Nå?
Ikke vær redd. Vi lokalbedøver området.
- Er du sikker? - Jeg kan gjøre det i søvne.
- Vær så snill, ikke gjør det. - Du vil bare kjenne et lite stikk.
Jeg trenger litt vann.
- Jeg bør kanskje gjøre det hjemme. - Hva?
Og la tannpinen ødelegge hele turen?
Det kan jeg ikke tillate.
Gap opp, og lukk øynene.
- Det var det. - Uten bedøvelse?
Ja, jeg liker å overraske. Men bare de modigste pasientene mine.
Det gjorde ikke det minste vondt.
- Hvor ble den fyllingen satt inn? - For lenge siden. I München.
Hva skal det være?
Gull? Porselen? Eller noe enklere?
Gull. Like greit å gjøre det ordentlig.
- Hvor er Jason? - Jeg aner ikke.
- Det blir ikke noe uten en fotograf. - Jeg må gi ham instruksjoner.
Hvem av dere kan bruke speilreflekskameraet?
Bare du. Og bare du vet hva vi trenger.
- Klarer dere dere uten meg? - Absolutt.
Bare Winkelmanns kontor har vinduer som kan åpnes.
Andre etasje, tredje dør til høyre. Vi har 30 minutter.
Da kommer Winkelmann, og så blir alt mer komplisert.
Vi er en del av den gruppen som gikk inn.
- Jaså? - Ja. Er ikke det åpenbart?
- Det er det vel. Denne veien. - Takk.
- Dere kommer 20 min. for tidlig. - Bedre enn for sent.
Herr Winkelmann er ikke her ennå.
- Hvor er de andre? - Der borte.
Bra. Bli med meg.
Et øyeblikk, så skal jeg se hvor de andre er.
- Ja vel, da. - Ja.
- Jeg har lest boka du ga meg. - Har du det?
Jeg ble ikke skuffet.
Skal jeg ikke... vise deg rundt i huset?
Leter du etter noe?
- Er vi alene? - Vi har en hushjelp.
Celeste. Men hun har allerede redd senga for i dag.
Og Nelson. Gartneren. Men han er i hagen.
- Er du redd? - Burde jeg være det?
Kanskje.
Hei. Kollegaen min så deg og vi vil spørre om noe.
- Er du Thomas Posimski? - Ja.
- Vi elsker boken din! - Så fint. Takk.
Hva gjør du på en parkeringsplass?
- Hvor er dere? - Hva var det?
Bare radioen. Vi er litt sent ute. Vi skal til Taffelberg.
Jeg forstår. Kan jeg få en autograf?
Selvsagt.
- Sånn. - Vi lærte så mye om DDR.
- Hvordan dere lever og elsker... - Så bra. Adjø.
- Takk. - Takk.
- Hva var det? - Det må være Celeste.
Hva foregår her?
- Frank. - Ingen pasienter i dag?
Nei, jeg har nettopp trent og skal ta en dusj. Er alt i orden?
Jeg savner en gul mappe. Den må være her.
På skrivebordet ditt, under dagens avis.
Så bra at jeg har deg.
Du er så pen. Dessverre må jeg tilbake til kontoret, ellers...
En liten forsmak på det som kommer...
- Hva foregår? - Noe er galt med Dieter.
Fanken også!
"Mer apartheid"?
Winkelmann. Gjør noe, Thomas.
Jeg tar hånd om det.
Ha det bra.
Unnskyld, men jeg har gått meg vill. Kan du fortelle...?
Herregud!
IKKE MER APARTHEID
- Makt! - Makt til folket!
Jeg har snakket med Fuchs.
- Du vil få en utdannelse i Berlin. - Datteren min trenger meg.
Moren din tar godt vare på henne.
Her kan jeg besøke henne. Men i Berlin?
Det er du som er i fare, Rose. Ikke datteren din.
Kom deg selv i sikkerhet, og ta deg av henne senere.
"Senere".
Ingen kan forandre Sør-Afrika bedre enn kollegene mine i Berlin.
De kan bygge opp et sambandsnettverk for ANC.
Hva om SADF finner meg i Europa, som Olof Palme?
I DDR er du bak jernteppet. Der er du trygg.
Dra til Berlin. For din datters skyld. Og din egen.
Jeg vil ikke at det skal skje noe med deg.
Kan du komme med et håndkle?
Hilsen fra general DeGraaf.
- Hvor er de jævla våpnene? - Jeg vet ikke.
Du kan trenge denne.
- Og du? - Jeg har min egen.
Jeg skal ut på en lang reise.
Til et annet land, med snø.
Ja, jeg skal kjøpe ei varm jakke.
Hils mormor fra meg.
Jeg er glad i deg.
Alt forandrer seg.
Vi skal snart treffes igjen.
Hvis du sier det, så.
I Cape Town okkuperte aktivister Vest-Tysklands ambassade -
- i protest mot apartheidregimet.
Kom, jenter. Dere skal få hvert deres eple.
Nå!
- Har du fylt ut alt? - Jeg sender det i morgen.
Hvorfor må Sandra gå på spesialskole?
Jeg må ikke, jeg vil det.
Karl Marx er Berlins beste realfaglige skole.
- Hvordan vet du det? - Mamma gikk der.
Onkel Thomas!
En av de som protesterte, var Thomas Posimski.
Lillebroren min.
Jeg siterer Nelson Mandela:
"Når man blir nektet friheten, så må man bare bli lovløs."
Aktivistene okkuperte den vesttyske ambassaden en stund -
- for å rette fokuset mot apartheidregimet -
- og at landene fremdeles driver handel, -
- selv om FN har en boikott.
Vi har i dag snakket med vesttyske diplomater -
- og forvandlet ambassaden til et symbol på frihet og rettferdighet.
Vi kan ikke tvinne tomlene lenger.
Vi må avsløre apartheidregimets urettferdighet for verden.
- Akkurat. - Kjenner du ham?
Nei. Vi møttes under en fredsprotest en gang. I 1983, tror jeg.
Tim!
Se. Folk flyr verden rundt for å risikere livet for det de tror på.
Andre nyheter: Førstesekretæren i sentralkomiteen...
Pizza?
- Middag klokka 20.30. - Jeg er snart ferdig.
- Hvordan har dagen din vært? - Fæl. Den der Posimski?
Han og kompisene hans lagde en scene angående apartheid i dag.
- Thomas Posimski? - Ja, med plakater og bannere.
Til slutt lenket han seg fast til et tre.
- Hvor er teppet? - Til rens.
- Jeg tar en liten til før vi går. - Jeg kommer snart ned.
Hva er det? Er du redd vi skal dra uten deg?
- Hva var det, vennen min? - Gjett.
Du sa til ham at du ville gjøre alt for meg.
Takk.
- Hvor langt er det? - Det er et stykke til.
Max Liebermann er et godt eksempel.
Avdelingen Kunst og antikviteter fant den på en vegg i Pankow, -
- der det samlet støv.
Nå er vi i samtaler med en pengesterk interessent i New York.
Som de sier: Én manns søppel er en annens manns skatt.
Neste gang dere besøker venner, skal dere se nøye på veggene deres.
Mange takk.
Aktivaene deres er mindre materielle, men ikke mindre verdifulle.
Dere mener at folks livshistorier ikke skal samle støv?
Neste gang dere besøker venner...
Fru Dietrich mener at vi gjennom arbeidet får et unikt innblikk -
- ikke bare i våre medborgeres liv, men det til mennesker rundt i verden.
Som Beroxalin-studien. Pasienter pleier å koste oss penger.
Men nå tjener de penger for oss, og de blir friske.
Dermed tjener alle på det.
Hvordan går den studien, kamerat Schneider?
12 pasienter med kronisk obstruktiv lungesykdom -
- på sykehuset i Potsdam deltar aktivt i Beroxalin-studien.
Alt går bra.
Bra. Det er den friske pusten jeg håpet å tilføre komiteen.
Neste punkt på dagsordenen er noe som kommer fra ledelsen.
Vi må styrke moralen i organisasjonen vår.
Vi må minne alle på styrken og skjønnheten i sosialismen -
- og rette blikkene bort fra krisen som hersker hos våre brødre.
Jo mer man hører om sultende rumenere...
Vi burde ikke bare tenke på vår egen organisasjon, -
- men på alle DDRs borgere.
Helt riktig.
Noen forslag til et... klokt initiativ?
Til et billig initiativ.
Beskyttelsesmuren mot fascistene har 25-årsjubileum i år.
Vi kunne importere fyrverkeri fra Kina.
Alle liker fyrverkeri.
Skal vi brenne opp så mye utenlandsk valuta på ti minutter?
Jeg har en idé.
Jeg er en amatørastronom. I fritiden, selvsagt.
Det fins en skog i Prignitz der det er så mørkt -
- at man kan se flere stjerner der enn noe annet sted.
Med et teleskop kan man se helt til Melkeveien.
Vi kunne invitere våre arbeidere og bønder dit, -
- så de får se stjernene.
Man føler seg som en del av noe større når man ser på stjernene.
Det er så mange soler. Og måner.
Når man tenker over muligheten for at det er liv på andre planeter...
...så føler man seg ikke så alene.
Ingen føler seg alene i DDR.
Eller så kunne vi investere -
- i et nytt cruiseskip og gjenoppta det årlige cruiset.
Hva ville det koste?
Vi kunne få en brukt båt for 120 millioner.
120 millioner?
Det er billigere å la dem se ulovlig på "Kjærlighetsskipet".
- Men... - Du får 90 millioner.
- Resten får du ordne selv. - Ja visst.
Hva med Würfel & Struth-handelen i Sør-Afrika?
Alt går etter planen.
Kamerat Hartmann. Kom hit.
Det farmakologiske prosjektet mitt er veldig krevende.
Fra nå av får du overta mikrochip-prosjektet.
Ja, jeg vet det. Hva snakket de om i dag?
Jeg foreslo en stjernetur i skogen, men ingen ville ha den.
De ville heller ha "drømmeskipet".
- Tv-serien? - Nei.
Et cruise for embetsmenn til et av våre tropiske brødreland, -
- og så videre. Men uten å gå i land, selvsagt.
Ja, selvsagt.
Dietrich vil bare betale halvparten.
- Jeg sier lykke til. - Ja.
Stjerneskogen ville vært så mye mer inspirerende.
Og så mye billigere.
CUANZA NORTE I ANGOLA
Jonas Savimbi, lederen for UNITA, -
- viser fram et amerikansk gevær og roser kvaliteten.
- Det er bra. Ypperlig. - "Ypperlig"?
- Vil du ha flere av dem? - Ja.
Jeg håper at vi kan få flere.
Savimbi har ingen trøstende ord å tilby.
Han har ikke lenger noe håp om å få det Angola han har drømt om.
Men et nederlag ville ikke bety slutten på sammenstøtene.
Heller begynnelsen på en ny form for krig.
Hvor faen er vi?
Gary?
Gary!
De karene er ikke kommunister.
De er UNITA-opprørere.
Det er ikke maskindeler vi har der bak heller, hva?
Hva faen, Gary...?
Dere kjenner vel hverandre? Gi meg nøklene.
Se hvem som står der, Martin.
General DeGraaf. Jævla drittsekk.
- Her kan du finne en ny elsker. - Veldig morsomt.
Sju kasser med raketter blir igjen her. Vi tar med to.
Si at de skal flytte de merkede kassene.
Og finn en øl til meg.
Oljeraffineriet er kjernen i MPLAs krigsmaskin.
Uten det vil de gå tomme om noen måneder.
De er sårbare nå som pengene fra Moskva tørker inn.
Oberstløytnant Kalumba. Han venter en levering i morgen tidlig.
La tyskerne snakke, så kommer vi inn.
"Kalumba" høres ut som en smittsom sykdom.
Sånn kan man også se på det. Han er kommunist og styrer dette stedet.
Det er han som betaler for våpnene.
Dere skal være her i lastebilen, ute av syne.
Når dere er i kontrollrommet, setter vi ladningen ved siden av gassrøret.
Beholderen er full av LPG. Én sprengladning...
...så sprenger vi hele stedet i lufta. Bang!
Det ser trangt ut. Har dere en liten kar?
Du vil vel bli soldat, hva? I dag er det den store dagen din, småen.
Opp med deg.
Rolig.
DeGraaf fikk våpnene uten å betale. Hvorfor ikke bare drepe oss?
Det kommer an på hvilke planer de har.
- Er du den lille fyren? - Roberto.
Dere har 15 minutter til å komme ut når Roberto har plassert ladningen.
Med Kalumba. Uten tyskerne.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com